-Dette er jo latterlig. -Vet du når vi kan slutte?
Ingen liker å jobbe overtid, minst av alt jeg.
-Har du planer i kveld? -Nei.
-Du sa jo at vi skulle jobbe. -Ja, det husker jeg.
Dette er bare tøv. Hvorfor er vi her?
Jeg ringer hovedkontoret. Nok er nok. Herregud, så sint jeg er.
Dette er Michael Scott, Scranton.
Vi vil ikke jobbe. Nei, det vil vi ikke!
Det er ikke rettferdig mot dem!
De er mine venner, og jeg bryr meg om dem!
Vi nekter å gjøre det.
Jeg har nettopp snakket med hovedkontoret.
Jeg ba dem stikke overtidsprosjektet sitt der dere vet.
-Ha en hyggelig fredag. -Takk, Michael.
-Fin fredag. -Der kom vi oss unna.
Vi burde feire. Hva med om du og Pam kommer på middag hos meg?
-Jeg... -Du sa at du ikke hadde noen planer.
Det sa du.
Michael har invitert meg og Pam på middag minst ni ganger,
og hver gang har vi klart å slippe unna.
Men det skal han ha. Han lurte meg.
Jeg begynner å tro at det aldri var noe prosjekt fra hovedkontoret.
-Michael, når skal jeg komme? -Det er bare for par.
Og jeg har bare seks vinglass.
Det blir jeg, Jan, Pam og Jim.
Og Angela og Andy.
Plager det meg at jeg ikke ble invitert til Michaels middagsselskap?
Hei. Hvordan går det?
-Kom inn. Fint å se dere. -Er det kaldt?
Så fint at vi endelig fikk gjort dette.
-Vil du ta jakken deres, kjære? -Ok.
-Hva har dere drevet med? -Siden vi så hverandre for en time siden?
Jeg har gjort meg klar og kjørt hit.
Vi har gjort omtrent det samme, utenom å kjøre.
Vi...
-Vi kjøpte denne. -Takk, Pam.
Denne blir perfekt til å lage mat med.
Slå dere ned eller kom inn. Jeg vet ikke, føl dere til hjemme.
-Dette er vårt casa. -Kjempefint.
Skal vi begynne med rundturen eller forrettene?
-Vi begynner med rundturen. -Ok.
-Vil du begynne oppe, kjære? -Bestem du, kjære.
Ok, da går vi opp.
-Pusser dere opp? -Ja, vi bygger om glass-skyvedøren.
Ja, beklager dette fæle teppet. Vi er fortsatt ikke ferdige her.
-Dette er kontoret mitt. -Aldri blitt brukt.
-Ikke veldig spennende. -Nei.
-Og her er atelieret mitt. -Akkurat. Lukter dere det?
Som dere merker, er det mange ulike lukter her.
-Har du både kontor og atelier? -Ja.
Jeg kan ikke skape i samme rom som jeg gjør forretninger i.
Sånn er det sikkert for deg når du drodler. Lukt.
-Bål. -Ja, bonfire.
Bon. James Bonfire.
Jeg er Bonfire. James Bonfire.
Michael Scott!
Når jeg blir frustrert, irritert eller sint, kommer jeg opp hit
og lukter på lysne mine. Så forsvinner det.
På et blunk.
Dette er det store soverommet.
Før var veggene hvite som på et galehus.
Jeg byttet til mykere eggeskallhvitt.
Og vet dere hva? Hvitt og eggeskallhvitt er nøyaktig samme farge.
-Nøyaktig. -Sa ikke du at du skulle rydde?
-Vel, jeg... -Fy skam deg.
-For en søt benk. -Takk. Det er sengen min.
Jan trenger litt plass, så jeg ruller meg sammen på den.
Seriøst? Den virker ganske smal. Og kort.
Den er faktisk mye større enn den ser ut.
Ser dere? Han passer perfekt.
Jeg ga til slutt etter og kjøpte meg
en plasma-tv. Sjekk her.
-Jeg hengte den på veggen selv. -Så bra.
Jeg skal vise en ting. Hvis det er mange i rommet og man trenger plass:
-Voilà. Rett inn i veggen. -Jøss.
Iblant kan jeg bare stå her og se på tv i timevis.
Jeg elsker det. Jeg elsker denne tv-en.
-Og jeg har bygget dette bordet. -Er det kastanje?
-Nei, det er furu eller nordisk kirsebær. -Furu.
Jeg er ubrukelig på sånt, så det er kult.
Ja, han prøvde å installere TiVo for meg, og jeg var uten lyd i en uke.
Hvis du noen gang trenger hjelp, er det bare å ringe.
Det tror jeg sikkert.
Jeg så... Oi, dine Dundie-statuetter. Skal de ikke stå fremme der alle ser dem?
Valget sto mellom ølskiltet i neon og Dundie-statuettene.
Så jeg sa: "Kjære, behold trofeene."
Kjære, jeg har det beste trofeet her.
Utenom Dundie-statuettene mine.
-Jeg åpner. -Et øyeblikk.
Så fint at vi endelig fikk gjort dette.
-Nei. -Ok.
Tunfisken. Skjer a? Blir det tunfisk til middag?
Du er sikkert lei av tunfisk. Du spiser vel det hver kveld?
-Disse er til deg. -Så omtenksomt.
Bortsett fra én blomst, som er til min blomst.
Hva skal jeg gjøre med denne?
Skal vi ta en kort rundtur, så begynner jeg på maten.
Jeg kan hjelpe til med maten, om du vil.
Nei da, osso bucco-en må bare bresere i tre timer. Alt annet er klart.
Tre timer fra nå eller fra tidligere, som klokken fire?
I Spania begynner de ofte ikke å spise engang før ved midnatt.
Man må følge skikken der man kommer.
-Skal vi ta overetasjen først? -Bestem du, kjære.
-Følg meg. -Ok.
Hva med en skål?
Skål for gode venner.
-Skål. -Skål.
Den har en etterbyrd av ek.
-Hva sa du? -Musikk? Skal vi sette på litt musikk?
Det høres bra ut.
Husker dere min gamle assistent Hunter?
Han er en strålende låtskriver. Vent til dere får høre denne.
Ok, da prøver vi.
Hunter var udugelig. Derfor fikk han sparken.
Ikke verre enn Pam, med tanke på hvor sent du pleier å svare meg.
Iblant tror jeg at hun holder på faksmeldingene.
Jeg bryr meg ikke om hva de sier. Jeg vil bare spise.
Noe jeg nå innser er mye å kreve. I et middagsselskap.
-Ku. -Nei, den har en pukkel.
-Joe Camel. -Ja! Det er første navnet.
Det andre er delstaten der Helena er hovedstaden.
-Montana. Joe Montana? -Ja!
Tiden er ute.
-Hvorfor sa du ikke quarterback for 49ers? -Ok, min, min, min, min tur.
Min, min, min, min tur.
Kjære, kan du bare... Oi.
-Hva da? -Kan du roe deg ned?
-Jeg får dem til å le. -Nei.
Jeg så på Jims ansikt, og han lo.
-Ikke noe smil. -Se. Han ler.
Michael og Jan ser ut til å spille hvert sitt spill:
"Hvor ubehagelig kan vi gjøre det for gestene våre?"
Og begge to vinner, så jeg skal stikke av.
Husverten min skrev nettopp at det er oversvømmelse i leiligheten min.
Noe med sprinkleren.
Pam, vi bør nok dra og undersøke skadene.
Det trengs ikke to til det.
Det er sant.
Middagen hørtes nydelig ut. Pam, vi ses hjemme.
-Du kan ikke overlate festen til seg selv. -Vel, alt jeg eier, er der.
Du kan kjøpe nye ting, men ikke en ny fest.
Sant. En kjempegodt poeng.
Kom ned her.
Sett deg på sofaen blant venner,
så skal vi ikke tenke på alle tingene dine som blir ødelagt.
-Din tur, Michael. -Dette blir gøy. Er dere klare?
Første navnet er Tom...
Nei, ingen navn. Ingen rim eller ord som høres like ut.
Du driver meg til vanvidd! Første navnet er blank.
-Han drar på cruise, et cruise. -Jeg vet ikke.
-Katie Holmes. -Nei! Men han er gift med henne.
-Dawsons Creek? -Nei, det må være en ekte person.
Nei, jeg passer.
-Ok, rimer med Parnold Schporzenegger. -Ikke noe rim.
-Ikke egentlig et rim. -En ledetråd til.
-Guvernør i California. Terminator. -Det hjelper ikke.
-Tom Cruise. -Tiden er ute!
Leser noen avisen her?
-Her. -Takk.
Vær så god.
Jeg beklager temperaturen her inne.
-Glass-skyvedøren ble knust. -Det går bra.
Det er en søt historie. Skal du eller jeg fortelle?
-Jeg liker den ikke. -Jo, den er søt.
Michael løp gjennom glassdøren
fordi han trodde han hørte iskrembilen.
Slutt!
Jeg liker iskrem. Saksøk meg.
Nei, jeg burde ikke tulle med det, for hun kommer til å saksøke meg.
Hun elsker å gå til sak. Hun elsker søksmål.
Kjære, døren var ekstremt ren, og den så usynlig ut.
Du har så rett.
Før jeg bodde her, var glasset fullt av flekker.
Jeg flyttet inn og vasket den, så da er vel jeg djevelen.
Ja, det er du. Hun er djevelen.
Jeg er i helvetet.
-Jeg brenner, hjelp meg! -Ikke spøk om det.
-Er det mer vin på kjøkkenet? -Jeg henter det.
Hva slags vertinne ville jeg vært ellers?
Forresten, jentene skal på tur. Kom, Angela.
-Ikke i nærheten. -Du holder det veldig rent.
Dere skulle sett badet når Michael har badet.
-Men det vet vel du alt om, Pam? -Ja... Hva?
Han har vel ikke forandret seg siden dere var sammen?
-Tuller du? -Michael har fortalt litt om det.
Men jeg ser blikkene du gir ham.
Jeg har aldri vært sammen med,
eller ønsket å gjøre noe som kommer i nærheten av å være sammen med, Michael.
Aldri noen gang, ikke nå, ikke da. Aldri.
Jeg har lagt merke til blikkene dine på kontoret.
Jeg tilbringer mesteparten av tiden min her. Ta en hånd.
-Jim, du så på Jans stearinlys. -Hun presset det opp i ansiktet mitt.
Visste dere at stearinlys er det raskest
voksende produktet på duftmarkedet?
Bransjen omsetter for to milliarder i året. Og for bare 10 000 dollar
kan dere bli deleiere i Serenity by Jan.
-Hva sier dere til det? -Jeg er med.
Prøver du virkelig å få oss til å investere i Jans selskap?
Beklager.
Hva er det nå?
Kommer.
Hei.
-Hva gjør dere her? -Vi skal spise middag og feste.
-Dette er vel et middagsselskap? -Herlig.
-Hva gjør han her? -Akkurat.
-Dwight er min venn. -Er vi ikke invitert?
Du sa at jeg ikke fikk invitere Dwight fordi vi bare ville ha par
og fordi vi manglet vinglass.
Dwight har tatt med glass og en person.
Ok, gjør som du vil. Som alltid.
-Hva? Vi gjør aldri som jeg vil. -Det går bra.
Da jeg ville se Stomp og du ville se Wicked, hva så vi da?
Da jeg ville ha barn,
og du ville at jeg skulle sterilisere meg, hva gjorde jeg da?
Og da du ville ha barn og jeg ikke var sikker,
hvem reverserte da vasektomien? Og så ville du definitivt ikke ha barn,
hvem reverserte tilbake da? Klipp, klipp, klipp.
Det gjorde jeg. Du aner ikke hvor fysisk hardt det er
å gjennomføre tre vasektomier.
Jeg kjøpte denne leiligheten for å fylle den med barn.
Jeg er veldig lei for at jeg ikke vil bringe barn inn i denne syke verdenen.
Men ok, hvis du vil ha barn, så greit. Du vinner.
Vi skaffer oss en drittunge.
Mener du det? Vil du ha barn?
Jeg hater livet mitt.
Får vi komme inn?
Kjempegodt kalkunlår.
Jeg skal bare se til middagen.
Angela, vil du ha lit rødbetsalat?
-Jeg hater rødbetsalat. -Den er faktisk skikkelig god.
Jeg vet at du elsker den. Jeg har sett deg spise den mange ganger.
Tanken på å putte en av dine rødbeter i munnen, gjør meg kvalm.
Pam...
Jeg håper hun ikke har gjort noe med maten.
-Som hva? -Jeg kan ikke bevise det,-
-men jeg tror at hun kanskje prøver å forgifte meg.
-Det ser kjempegodt ut, kjære. -Ja.
Jeg vet at Jan ikke har forgiftet maten.
Men hvis hun skulle forgiftet maten til noen, ville det vel vært min?
Michaels tidligere elsker.
Kan du la være å gjøre det? Det er ufyselig.
Du vet jeg har myke tenner. Hvordan kan du si sånt?
Ops...
Unnskyld meg et øyeblikk.
Så... Hvordan kjenner dere hverandre?
-Jeg var barnevakten hans. -Og nå dater dere?
Det er bare fysisk. Det er alt dere trenger å vite.
Kan du gi meg e-posten din? Jeg har masse spørsmål.
-"E-post"? -Glem det.
Ok...
Sånn, ja.
-Ok. -Fint.
Nyter alle maten?
Kjære, kan vi ikke ta ned ølskiltet til gjestene går, og snakke om det siden?
Nei. Jeg skal la det være oppe.
Det knytter sammen hele rommet.
Ok.
Jan syns at Hunter er veldig begavet.
Vet dere hva? Jeg syns ikke han er spesielt bra.
-Han er i det minste en kunstner. -Og så? Jeg er manusforfatter.
Og jeg er lysmaker, men jeg skryter ikke av det!
Nei, du bare tvinger meg til å prøve å påvirke mine rike venner...
For en investeringsmulighet!
-Jeg vil bare brenne lysene dine. -Da må du kjøpe dem.
Da blir jeg din første kunde!
-Du er absolutt ikke min første. -Sa brura!
Du drepte en plasma-tv til 200 dollar!
Lykke til med å betale tilbake
når du tjener null dollar i året pluss frynsegoder, kjære!
-Jeg drar. -Bare stikk, du.
-Det begynner å bli sent. -Hun kommer ut fra do snart.
-Så klart. -Flytt dere. Jeg fikser dette.
-Hva gjelder det? -Ikke nå, Dwight.
-Vi fikk en telefon om husbråk. -Nei, ikke noe bråk.
Bare noen venner som har et rått middagsselskap.
-Naboene hørte roping. -Ja, det var skriking, men...
Kjæresten min kastet en Dundie-statuett på tv-en min. Plasma.
-Vil du anmelde det? -Havner hun i trøbbel da?
Ja, hun blir tiltalt.
Jeg tar på meg skylden. Det var jeg.
Du må ikke anmelde det. Bare prøv å være litt stillere.
Michael. Hva gjør dere med ham?
Sir, har du et annet sted å være?
Kanskje hos en av vennene dine her?
Michael kan bli med meg hjem.
Jim? Pam?
-Leiligheten min brenner. -Oversvømt.
-Kom igjen, du kan sove hos meg. -Nei.
Jeg tar deg med hjem.
-Ok... -Ha det, kjære!
Dette er den beste burgeren jeg har smakt, kjære.
Jeg burde ha sagt det, men jeg har gjort noe uskikkelig.
Jeg stjal denne. Til deg, kjære.
Jeg elsker den.